Hra ocenìná Pulitzerovou cenou a Cenou newyorských kritikù.
TRAMVAJ DO STANICE TOUHA
Mùžu vám pomoct, madam?
Øekli mi, abych nastoupila do tramvaje do stanice Touha,
pak pøestoupila na linku na Høbitovy,
a po šesti blocích vystoupila na Elysejských polích.
Zrovna vám to jede.
TOUHA
Dìkuji.
U RILEYHO
Kuleèníková herna Lafayette.
Když pøišel domù, èekala na nìj.
Nic takovýho jsi nikdy neslyšela.
Copak, zlato? Zabloudila jste?
Hledám Elysejská pole.
Tohle jsou Elysejská pole. Jaké èíslo hledáte?
642.
Už nemusíte hledat.
Hledám svoji sestru Stellu DuBoisovou. Tedy paní Stanley Kowalskou.
Jo, jste tady správnì. Ale zrovna jste ji minula.
Ano?
- Tohle je její dùm? - Ona bydlí dole, já nahoøe.
Takže tady není?
Vidìla jste tu kuželnu v ulici?
- Myslím, že ne. - Tak tam je, zlato.
Dívá se na manžela, jak hraje.
Blanche!
Blanche, zlato!
- Stello. Stello, hvìzdièko! - Blanche!
Drahoušku. Ukaž se mi. Ale nedívej se na mì, Stello. Ne, ne!
- V tomhle nemilosrdném svìtle ne. - Našla jsi náš dùm?
Co dìláš na takovém místì?
Nikdy, nikdy, ani v nejhorších pøedstavách...
Jedinì Poe. Vystihl by to jedinì pan Edgar Allan Poe.
Co na tom hrozném místì dìláš?
Co to øíkám? Tak jsem to nemyslela.
Chtìla jsem být milá a øíci: "Jaké pohodlné místo," a tak.
- Proè nic neøíkáš? - Nedalas mi možnost.
- Otevøi tu svou pusinku a povídej. - Pojï pozdravit Stanleyho.
- Ne, teï ne. - Jen ho pozdravíš.
Tak kdo je to? Který je to?
- Je to ten, co... - Ten co vyvolává tu melu.
Není to krasavec?
Stello, teï s ním nemùžu mluvit. Musím se vykoupat a odpoèinout si.
- Nechceš nìco studeného k pití? - Díky za ten bájeèný nápad.
Moje drahá, moje drahá.
Dáš si limonádu?
Limonádu, zlato?
Na to jsem moc rozèilená. Dám si skotskou.
Hroznovou šávu.
Ještì ses mì nezeptala, jak jsem se dostala ze školy pøed koncem semestru.
Myslela jsem, že kdybys mi to chtìla øíct, tak mi to øekneš.
- Myslela jsi, že mì vyhodili? - Ne. Napadlo mì, žes dala výpovìï.
Byla jsem tím vším tak vyèerpaná, že jsem se nervovì zhroutila.
Byla jsem témìø na pokraji šílenství.
Takže pan Graves...
Pan Graves je øeditel školy.
Dìkuji. Navrhl, abych...
Abych si vzala neplacené volno.
Do telegramu by se to všechno nevešlo.
Hned to do mì spadlo a je mi dobøe.
- Dáš si ještì? - Jedna je pro mì maximum.
Nic jsi neøekla o mém vzhledu.
- Vypadáš dobøe. - Jsi skvìlá lháøka.
Svìt nikdy nevidìl takovou trosku.
Ale ty... Trochu jsi pøibrala. Ano.
Jsi kulaouèká jako køepelièka. Také ti to moc sluší.
- Ale Blanche. - Ano, sluší. Jinak bych to neøíkala.
Jen si musíš trošku hlídat boky.
Podívej se na moji figuru, ano?
Za 10 let jsem nepøibrala ani unci.
Vážím stejnì jako v den, kdy jsi odjela z Belle Reve.
To léto, kdy zemøel táta,
a ty jsi nás opustila.
Je to prostì úžasné, Blanche, jak skvìle vypadáš.
- Vážnì si nedáš další? - No...
Možná si dám ještì slzièku.
Do druhé nohy, jak se øíká. Nemusíš se bát.
Z tvojí sestry se nestal ožrala. Je jen rozrušená
a špinavá a unavená.
Èíšníku.
- Chceš ji horkou? - Vøelou.
- Stello. - Co je, zlato?
Jsou tu jen dva pokoje. Nevím, kam mì chceš uložit.
Dáme tì sem.
Co je to za postel? Taková ta skládací?
- Je pohodlná? - Skvìlá, zlato.
Nemám ráda moc mìkké postele.
Stello, mezi pokoji nejsou žádné dveøe, a Stanley...
- Nebude to neslušné? - Stanley je Polák.
No jo. Ti jsou nìco jako Irové, že?
Tak...
Tìším se, až se seznámím se všemi vašimi pøíjemnými pøáteli.
Víš...
Tobì asi pøíjemní nepøijdou.
Každopádnì jsem si koupila pìkné šaty a budu je nosit.
Nejspíš doufáš, že øeknu, že pùjdu do hotel...
Do hotelu nepùjdu. Musím ti být poblíž, Stello.
Musím být s lidmi. Nemùžu být sama, protože...
Protože jak jsi si jistì všimla, není...
Není mi moc dobøe.
Vypadáš trošku...
Bude mì mít Stanley rád,
nebo budu jen pøíbuzná na návštìvì? To bych nesnesla.
Budete spolu vycházet dobøe. Jen ho nesmíš porovnávat...
- Byl dùstojník? - Byl rotmistr
u ženistù, ètyøikrát vyznamenaný.
Mìl je, když jsi ho poznala?
Vìø mi, že mì neoslnily jeho metály.
- Tak jsem to... - Samozøejmì èasem...
Èasem jsem si musela na leccos zvyknout.
Tøeba na jeho civilní prostøedí.
Jak reagoval, když jsi mu o mnì øekla?
- Èasto bývá na cestách. - Cestuje?
To je dobøe. Nebo snad ne?
Témìø to nemùžu snést, když je pøes noc pryè.
Stello.
Když je pryè na týden, tak málem šílím.
- Propána. - Když se vrátí,
pláèu mu na klínì jako mimino.
Tak to asi bývá, když je èlovìk zamilovaný.
Stello.
Nezeptala jsem se tì na to, na co jsi asi èekala, že se zeptám,
takže èekám, že budeš mít pochopení pro to, co ti musím øíct.
Co je to, Blanche?
Budeš mi to vyèítat. Vím, že budeš, ale než zaèneš,
uvìdom si, že jsi odešla. Já zùstala a bojovala.
Pøišla jsi do New Orleans a starala jsi se o sebe.
Já zùstala v Belle Reve a snažila se ho udržet.
Neøíkám ti to jako výèitku.
- Ale všechno to zùstalo na mnì. - Musela jsem se zaèít živit sama.
Ale to ty jsi opustila Belle Reve, ne já.
Bojovala jsem, krvácela, málem I zemøela.
Pøestaò s tím. Co se stalo?
- Vìdìla jsem, že kvùli tomu zaèneš. - Kvùli èemu? Prosím tì!
Kvùli té ztrátì.
Ztratili jsme Belle Reve?
Ano, Stello.
Jak k tomu došlo? Co se stalo?
- Že zrovna ty se ptáš. - Blanche.
Že zrovna ty mì z toho obviòuješ.
- V tomhle domì nezùstanu. - Blanche!
- Blanche. - Já, já, já pøijímala všechny ty rány
do tváøe a do tìla.
Všechna ta úmrtí, dlouhý prùvod na høbitov.
Otec, matka, Margaret, ta strašná cesta...
Jezdila jsi domù akorát na pohøby, Stello.
A pohøby jsou v porovnání se smrtí pìkné.
Jak myslíš, že se za ty nemoci a umírání platilo?
Smrt je drahá, sleèno Stello.
A já, se svým mizerným platem ve škole...
Ano, obviò mì.
Jen na mì zírej a øíkej si, že jsem to místo neudržela.
Že jsem ho neudržela? Kde jsi byla ty?
- Tady se svým Polaèiskem. - Blanche, uklidni se. To staèilo.
- Stello. Stello, ty pláèeš? - Pøekvapuje tì to?
Mitchi, hrajeme zítra u tebe?
Ne, u mì ne. Matka je poøád nemocná.
- Tak pøines pivo. - Už tam dole sklapnìte.
- Ty špagety už jsem snìdla. - Zlato, øíkal jsem ti
a volal jsem ti, že dneska hrajeme.
Co je k smíchu? Nezavolal jsi mi.
Øíkal jsem to ráno. Volal jsem v poledne.
Koukej mazat dovnitø!
- Chceš to I v novinách? - Už mì nebaví tì honit.
Vy musíte být Stanley.
Já jsem Blanche.
Aha, Stellina sestra.
Ano.
Nazdar.
Kde je mladá?
V koupelnì.
- Tak odkud jsi, Blanche? - Já...
Bydlím v Auriolu.
V Auriolu. Auriol?
No jo, jasnì. Auriol. To není mùj rajón.
Páni, ve vedru to pití do èlovìka jen padá.
- Chceš panáka? - Ne, pití se dotýkám jen málokdy.
Pár lidí se ho dotýká málokdy, ale jich se pití dotýká èasto.
Mùžu si udìlat pohodlí? Triko mám pøilepený...
Prosím, klidnì.
"Není nad pohodlí." To je mý motto.
Moje také. Ve vedru je tìžké zùstat svìží.
Ještì jsem se neumyla ani nenapudrovala,
a vy už jste tady.
Èlovìk musí bejt opatrnej. Když zùstane v mokrým, chytí rýmu.
Hlavnì když se hodnì hejbe, jako pøi bowling...
- Ty jsi ta uèitelka, že jo? - Ano.
- Co uèíš? - Angliètinu.
Angliètina mi ve škole nikdy moc nešla.
- Jak dlouho tady budeš? - To ještì nevím.
Budeš bejvat tady?
Doufala jsem, že ano, pokud vám to nevadí.
Dobrý.
Cestování mì vyèerpává.
- Tak si odpoèiò. - Co to bylo?
To jsou jen koèky.
Ty, Stello! Tos tam usnula, nebo co?
Asi ti pøipadám kapánek neotesanej, co?
Stella o tobì hodnì povídala.
Øíkala, žes prej bejvala vdaná.
Ano.
Když jsem byla hodnì mladá.
Jo? Co se stalo?
- Jo? Co se stalo? - Ten chlapec...
Ten chlapec zemøel.
Vypadá to, že...
Bude mi špatnì.
Èerstvé ryby! Èerstvé ryby!
- Vypadá to, že tady pobude. - Jo.
- Stane, pùjdem veèer hrát? - Jo.
Tøeba bysme možná...
- Kašli na možná. Pùjdeme. - Stanley!
- Ahoj, Steve. - Polož to.
- Mám dojít pro ten druhej? - Ano.
- Díky, drahoušku. - Stello?
- Ano? - To se Stanley vrátil s mým kufrem?
- Ano, Blanche. - Zlato,
- doneseš mi moji modrou síku? - Dobøe, Blanche.
Stanley byl moc hodný, že mi ho pøivezl.
Udìlal to rád.
- Tak zatím. - Dobøe. Hele, nezapomeò.
Zlato, dneska pùjdu s Blanche na veèeøi ke Galatoirovi,
a pak na show, protože ty hraješ poker.
A co moje veèeøe? Já ke Galatoirovi nejdu.
Máš ji v lednièce.
Zkusím udržet Blanche venku, dokud neskonèíte.
- Nevím, co by na vás øekla. - No to je paráda.
Takže mi dej nìjaké peníze.
Kde je teï?
Dává si horkou koupel, aby se uklidnila.
Je hroznì rozrušená.
Kvùli èemu?
Prožila si muka. Pøišli jsme o Belle Reve.
To je ten barák na venkovì?
- A jak? - Musela se ho vzdát, nebo co.
Zlato, až sem pøijde, pochval jí její vzhled.
A o dìátku nic neøíkej.
Ještì jsem jí nic neøekla. Èekám, až se trochu uklidní.
- Zkus ji pochopit a buï na ni milý. - Dobøe.
Neèekala, že budeme na takovémhle místì.
- Dobøe. - V dopisech jsem to vždycky
trochu pøikrášlovala.
Pochval jí šaty. Øekni jí, že vypadá nádhernì.
Blanche na tom záleží. Je to její slabùstka.
Dobøe, zlato, chápu tì, ale...
Vrátíme se k tomu, jak jsi øíkala, že se zbavila toho baráku.
Jo.
Co kdybys mi k tomu ještì nìco øekla?
Zlato, nemìli bychom o tom moc mluvit, dokud se neuklidní.
Tak to bude takhle? Sestøièku Blanche teï nemùžeme otravovat s detailama?
Vždy jsi ji vèera vidìl.
Vidìl jsem ji. Teï se mrkneme na kupní smlouvu.
Žádnou jsem nevidìla.
Jak to myslíš? Neukázala ti žádný papíry, žádnou smlouvu?
Zdálo se mi, že ho neprodala.
Tak co to bylo? Dar charitì?
- Uslyší tì. - To je mi jedno.
- Chci vidìt ty papíry. - Zlato, žádné jsem nevidìla.
Žádné mi neukázala. Vùbec mì nezajímají.
Poèkej. Slyšelas nìkdy o Napoleonovì zákoníku, Stello?
- O tom jsem nikdy neslyšela. - Dobøe. Tak jo.
- Tak tì trochu pouèím. - Ano?
Tady v Louisianì platí takzvanej Napoleonùv zákoník.
Podle nìj to, co patøí manželce, patøí I manželovi,
a naopak.
Poslouchej mì.
Pøedstav si, že bych mìl nìjakej majetek...
Motá se mi hlava.
Tak dobøe, zlato.
Dobøe.
Poèkáme, až se vyválí ve vanì,
a pak zjistím, jestli zná Napoleonùv zákoník.
Stanley, neblázni.
Pøijde mi, žes byla podvedená. A když jsi podvedená
podle Napoleonova zákoníku, jsem podvedenej I já. To nemám rád.
Ale Stanley,
ani netušíš, jak jsi smìšný,
když naznaèuješ, že moje sestra
nebo já nebo nìkdo z naší rodiny mohl nìkoho podvést.
Ale no tak. Kde jsou peníze, když to místo prodala?
Neprodala. Pøišla o nìj!
- Pøišla o nìj. - Pojï sem.
- Stanley. - Prohlídni si ty vìci?
- Na tohle má z platu uèitelky? - Buï zticha.
Podívej na ty hadry a kožichy, ve kterejch se tady chce parádit.
Co je tohle? Podle mì jsou to zlatý šaty.
- Ale no tak. - A co je tohle? Liška?
- Stanley! - Pravá liška, pùl kilometru dlouhá.
Kde máš lišku ty?
Navíc je hustá a bílá jako sníh. Kde máš bílou lišku ty?
To jsou laciné letní kožešiny, které má Blanche už dlouho.
Mám známýho, kterej s tìmahle vìcma obchoduje.
- Pøijde je ocenit. - Nebuï pitomec, Stanley.
Vsadím se, že je v tom tak tisíc dolarù.
A co je tohle? Pirátská skøíòka s pokladem?
- Stanley. Nemùžeš...? - To jsou perly, Stello. Náhrdelníky.
Co je tvoje sestra zaè, potápìèka?
Zlatý náramky. Kde máš perly a zlatý náramky ty?
Uklidni se, Stanley.
A tady. Diamanty. Koruna pro císaøovnu.
Tiára se šatony, kterou mìla na maškarním plese.
- Co je to šaton? - Nìco jako sklo.
Jo.
Mám známýho, co dìlá v klenotnictví,
a ten to pøijde ocenit.
- Tady je ta tvoje plantáž. - Ty jeden... Jsi hrozný hlupák.
Nech ty vìci, než pøijde z koupelny.
Kowalski a DuBoisovi maj na vìc jinej názor.
To skuteènì mají, díky bohu. Jdu ven.
Tak si bìž.
Pojï taky, a se mùže Blanche obléct.
Hele, odkdy mi rozkazuješ?
Chceš zùstat tady a urazit ji?
To si piš, že tady zùstanu.
Ahoj, Stanley.
Tak jsem èerstvì vykoupaná, navonìná, a cítím se jako nový èlovìk.
To je prima.
Omluvíš mì, abych si mohla obléci své pìkné nové šaty?
Klidnì.
Dìkuju.
Vyrozumìla jsem, že tu veèer bude karetní partièka,
na kterou jsme my dámy srdeènì nevítány.
Správnì.
Kde...? Kde je Stella?
Venku pøed dveømi.
Za chvilku tì poprosím o laskavost.
Tak si øíkám, copak to asi bude.
Pár knoflíkù na zádech.
Mùžeš vstoupit.
Jak vypadám?
Vypadáš dobøe.
Díky. Teï ty knoflíky.
Víc už s nima neudìlám.
To jsou ty mužské neohrabané prsty.
- Mùžu si od tebe potáhnout? - Vezmi si celou.
Dìkuju.
Vypadá to, že mùj kufr vybouchnul.
Se Stellou jsme ti pomáhali vybalovat.
Rozhodnì jste to vzali rychle a dùkladnì.
Vypadá to, žes vybrakovala pár nóbl salónù v Paøíži.
Pro šaty mám slabost.
Kolik stojí takováhle kožešina?
To byl dárek od obdivovatele.
Asi tì hodnì obdivoval.
Jako mladá jsem nìjaký obdiv vzbuzovala, ale co teï?
Vìøil bys, že mì kdysi považovali za atraktivní?
Vypadáš dobøe.
- Èekala jsem poklonu. - To já nedìlám.
- Co? - Nedìlám ženskejm komplimenty.
Každá ženská ví, jestli vypadá dobøe nebo ne, I bez øíkání.
A nìkterý si pøipisujou víc, než maj.
Jednou mi holka øekla: "Jsem filmový typ."
Øekla: "Jsem filmovej typ." A já: "No a?"
- A co ona na to? - Neøekla nic.
- Sklapla jako lastura. - Skonèil tím ten vztah?
Skonèily tím ty kecy, nic víc.
Nìkterý chlapy to hollywoodský kouzlo bere,
- a nìkterý ne. - Ty jistì patøíš do té druhé skupiny.
- Správnì. - Nedovedu si pøedstavit, že by tì
- okouzlila nìjaká èarodìjka. - Správnì.
Jsi prostý, otevøený a èestný.
Ale trošku primitivní, øekla bych.
- Aby tì žena zaujala, musela by... - Vyložit karty na stùl.
Nevýrazní lidé mì nikdy nezajímali.
Proto jsem si vèera øekla, když jsi pøišel:
"Moje sestra si vzala muže." Ovšem.
- Nic jiného jsem... - Koukej už sklapnout!
Stanley!
Pojï se mnou ven, a se Blanche obleèe.
- Už jsem obleèená. - Tak pojï.
- Povídám si s tvojí sestrou. - Zlato,
skoè mi do obchodu koupit citrónovou Colu s ledem.
Udìláš to pro mì, drahoušku, prosím? Prosím.
Dobøe.
Chudáèek nás poslouchala.
A mám pocit, že ti nerozumí tak dobøe jako já.
Dobrá, pane Kowalski, budeme pokraèovat bez dalších odboèek.
Jsem pøipravená odpovìdìt na všechny otázky. Nemám co skrývat.
Tak copak?
Tady ve státì Louisiana máme takzvanej Napoleonùv zákoník.
Podle nìj to, co patøí manželce, patøí I manželovi, a naopak.
Páni, tváøíš se jako studovaný právník.
Kdybys nebyla moje švagrová, tak mám nejrùznìjší myšlenky.
- Napøíklad? - Nedìlej hloupou. Však víš.
Dobøe. Karty na stùl.
Vím, že dost lžu. Koneckoncù, šarm ženy je z poloviny iluze.
Ale v dùležitých vìcech øíkám pravdu.
A tohle je pravda:
Svoji sestru, tebe nebo kohokoliv jiného jsem v životì nepodvedla.
- Kde máš ty papíry, v kufru? - V kufru je celý mùj majetek.
Na co myslíš? Co ti to vlezlo do hlavinky?
Udìlám to. Bude to rychlejší.
- Své papíry mám v téhle krabici. - Co je to dole?
To jsou milostné dopisy
žloutnoucí stáøím,
- všechny od jednoho chlapce. Vra je. - Jen se mrknu.
- Tvùj dotek je uráží. - Nech toho.
Když jsi se jich teï dotknul, spálím je.
Co jsou zaè?
Básnì, které napsal ten mrtvý chlapec.
Ublížila jsem mu tak, jak chceš ublížit ty mnì. Ale nemùžeš.
Už nejsem mladá a zranitelná, ale mùj mladý manžel byl, a já...
To je jedno.
Jen mi je vra.
Dìkuju.
Jak jsi to myslela, že je budeš muset spálit?
Omlouvám se.
Asi jsem na chvilku ztratila hlavu.
Každý má nìco, na co ostatní nesmìjí sahat, protože je to...
Je to intimní.
Ambler a Ambler.
Crabtree.
- Zase Ambler a Ambler. - Co je Ambler a Ambler?
Firma, která zaøizovala pùjèky.
- Nebyla tam hypotéka? - Tak to asi bylo tak.
'Jestli' a 'ale' mì nezajímaj. Kde je zbytek tìch papírù?
Jsou tu tisíce papírù sahajících stovky let nazpìt
týkajících se Belle Reve,
jak naši lehkomyslní pøedkové po kouscích
vymìnili pùdu za své divoké hýøení,
mírnì øeèeno.
A nakonec zbyl jen - a Stella to potvrdí -
samotný dùm.
A asi 20 akrù pùdy vèetnì høbitova,
na kterém jsou teï všichni kromì mì a Stelly.
Tady je máš všechny. Všechny papíry.
Dávám ti je. Vezmi si je, proèti si je, zapamatuj si je.
Je pøíhodné, že se z Belle Reve
stala jen hromada starých papírù v tvých velkých schopných rukou.
Jestlipak už mi Stella pøinesla tu citrónovou Colu?
Mám známýho právníka, prostudujeme si to.
Dej mu spolu s nimi krabièku aspirinù.
Podle Napoleonova zákoníku se chlap musí zajímat o vìci manželky.
A zvláš teï, když èeká dítì.
Stella?
Stella èeká dítì?
Nevìdìla jsem, že èeká dítì.
Stello.
Stello, hvìzdièko, to je krásné, že budeš mít dítì.
Zlato, všechno je v poøádku.
Všechno jsme to probrali.
Trochu se chvìju, ale snad jsem to zvládla.
Smála jsem se a brala to jako vtip.
Smála jsem se a vtipkovala a flirtovala.
Flirtovala jsem s tvým manželem.
Už pøichází hosté na poker.
- Ahoj, Stello. - Ahoj, Steve.
Promiò, že byl takový.
Asi nepatøí k tìm, co zbožòují jasmínový parfém.
S nìkým takovým teï možná musíme smísit naši krev,
když jsme pøišli o Belle Reve a musíme žít dál bez jeho ochrany.
Nebe je pøekrásné.
Mìla bych tam vyletìt na raketì,
která by se už nevrátila.
Kudy pùjdeme teï, Stello?
Tudy?
Ne, zlato, tudy.
Slepá vede slepou.
Párek v rohlíku!
Skoèíš tam a øekneš jí, a pøestane?
To už bych se nevrátil. Zapomeneme na to.
Vzpomínáte, jak jednou škvírama v podlaze lila horkou vodu?
Budu muset jít brzo domù.
- Co to øíkáš? - Ne, konèím.
Vždycky, když vyhraješ bank, tak zmizíš.
Mám nemocnou matku, která neusne,
- dokud se nevrátím. - Co to øíkáš?
Jdu se umýt.
- Stello? - Ano, Eunice?
Øekni chlapùm, že konvice už je na sporáku.
Øeknu jim, a skonèí.
- Jak to myslela? - Nalije vodu škvírami v podlaze.
Stello, poèkej. Chci se napudrovat.
Je mi hrozné vedro.
- Nevypadám utahanì? - Jsi jako kvìtinka.
Ale už pár dní utržená.
Co kdyby nìkdo skoèil k Èíòanovi a pøines chop suey?
- Prohrávám, a ty máš hlad. - Vidím, že poøád hrajete.
- Kdes byla? - Šly jsme s Blanche na show.
Blanche, tohle jsou pan Gonzalez a pan Hubbell.
Tìší mì. Prosím nevstávejte.
Nikdo nevstává, tak se neboj.
- Poker je fascinující. Mohu kibicovat? - To nemùžeš.
Ženský, bìžte k Eunice.
- Jak dlouho ještì budete hrát? - Dokud neskonèíme.
Mìli byste skonèit po téhle høe.
- Bìžte k Eunice. - To je mùj kabát!
To není legrace, Stanley.
Strašnì mì štve, když to dìlá pøed lidmi.
- Asi pùjdu do vany. - Zase?
Mám nervy v kýblu. Je koupelna volná?
Nevím.
- Dobrý veèer. - Zdravím vás.
Blanche, to je Harold Mitchell.
- Má sestra, Blanche DuBoisová. - Tìší mì.
- Tìší mì, sleèno DuBoisová. - Jak je matce, Mitchi?
Poøád stejnì, díky.
Mìla radost, že jsi jí poslala ten pudink.
Omluv mì, prosím.
Omluvte mì.
- Tenhle vypadá lépe než ti ostatní. - Vážnì?
- Pøišlo mi, že vypadá citlivì. - Má nemocnou matku.
- Je ženatý? - Ne.
- Je to suknièkáø? - Ale Blanche.
- Ne, neøekla bych. - Co dìlá?
Dìlá mìøièe v oddìlení náhradních dílù.
V tom podniku, pro který Stanley cestuje.
- Je to dùležité místo? - Ne.
Stanley je mezi nimi jediný, kdo se nìkam dostane.
Blanche, stojíš ve svìtle.
Vážnì? Propána.
Mìla bys vidìt jejich ženy.
To si dovedu pøedstavit. Velké, vypasené.
- Znáš tu nahoøe? - Ano.
Tak jednou veèer...
A omítka...!
Vy slepice,
- pøestaòte tam kdákat! - Vždy nás neslyšíš.
Ale vy slyšíte mì, a já vám øíkám, abyste držely zobák.
Stello.
Je to mùj dùm a budu si mluvit, kdy budu chtít.
- Stello, nezaèínej hádku. - Je napùl opilý.
Za minutku budu venku.
Tak co øíkáš, Mitchi?
No tak, Mitchi, hraješ?
Ne, pokládám.
Kdo to tam zapnul?
- Já. Vadí ti to? - Vypni to!
Nech toho. A si holky užijou hudbu.
Stanley!
Tady jsi. Neslyšel jsem tì hlásit!
- Nehlásil jsem? - Neposlouchal jsem.
- Cos dìlal? - Díval se skrz závìsy.
- Nedíval jsem se. - Budeme hrát.
Znova rozdáme, budeme hrát, nebo konèíme.
Pøeskoète mì.
Tak teï budeme hrát Plivnutí v oceánu.
Ano?
Zdravím.
Promiòte.
Na chlapeècích je teï obsazeno.
Aha, pardon.
- Nemìl byste cigaretku? - Jistì.
To je... Nádherné pouzdro.
- Støíbro? - Ano.
Ano, pøeètìte si nápis.
Tam je I nápis.
Nemùžu ho pøeèíst.
"A dá-li Bùh..."
"já chci po smrti lépe jen tì milovat."
Vždy to je mùj oblíbený sonet od paní Browningové.
- Vy ho znáte. - Jistì.
K tomu nápisu se váže jistý pøíbìh.
To vypadá na romantiku.
Ne, ne, je dost smutný. Ta dívka je teï už mrtvá.
Když mi ho dala, vìdìla, že umøe. Prazvláštní dívka, moc milá.
- Velice... - Jistì vás mìla moc ráda.
Nemocní mívají hluboké upøímné vztahy.
- To je pravda. Je to tak. - Žal zøejmì vede k upøímnosti.
Opravdu je to tak.
To málo na svìtì patøí lidem, kteøí poznali žal.
- To máte asi pravdu. - Jsem si tím jistá.
- Mitchi! - Pøeskoète mì. Mluvím se sleènou...
DuBoisová.
DuBoisovou.
Je to francouzské jméno.
Znamená "les", a Blanche znamená "bílá",
takže dohromady je to "bílý les",
jako sad na jaøe.
Podle toho se to dá zapamatovat,
když chcete.
Vy jste sestra Stelly, že?
Ano. Stella je moje drahá sestøièka.
Øíkám jí tak, I když je ponìkud starší než já.
Ale jen o trošku. Ani ne o rok. Udìláte pro mì nìco?
Jistì. Ano, co?
V èínském obchodì jsem si koupila tenhle rozkošný lampiónek.
Dáte ho na žárovku?
Moc rád.
Holou žárovku nesnáším stejnì jako hrubé poznámky
nebo sprosté chování.
Asi vám pøipadáme jako neomalená parta.
Jsem velice pøizpùsobivá okolnostem.
To je dobrý pøístup.
- Vy nejste...? - Vdaná?
To ne. Ne, jsem staropanenská uèitelka.
Možná jste uèitelka, ale rozhodnì nejste stará panna.
Dìkuji vám, pane.
Vážím si vaší galantnosti.
Takže vy jste uèitelka.
Ano.
- Ano. - Na základní nebo støední?
- Mitchi! - Už jdu!
Propána, takový silný hlas.
Uèím na støední v Auriolu.
A co uèíte? Jaký pøedmìt?
- Hádejte. - Jistì výtvarnou nebo hudební výchovu.
Ovšem mohl bych se mýlit.
Možná uèíte aritmetiku.
Aritmetiku nikdy, pane. Aritmetiku nikdy.
Neumím ani malou násobilku. Ne.
Mám tu smùlu, že uèím angliètinu.
Snažím se vštípit puberaèkám
a mladým Romeùm úctu k Hawthorneovi
a Whitmanovi a Poeovi.
Vsadím se, že nìkteré z nich zajímají jiné vìci.
Máte naprostou pravdu.
Literárního odkazu si moc neváží.
Ale jsou milí,
a na jaøe mì dojímá, když vidím, jak poprvé objevují lásku,
jako by ji na celém svìtì nikdo pøed nimi nepoznal.
- Promiòte. Pardon, pardon. - Už jste hotový?
- Ano. Ano, jsem. - Poèkejte. Zapnu rádio.
Rozsvite to svìtlo.
Podívejte.
Je to tu okouzlující.
- Tøi esa, fousáèi. - Postupka! Dostal jsem tì!
Stanley! Stanley! Co to s tím rádiem dìláš?
Opilèe! Ty opilé zvíøe!
Vypadnìte!
- Tak vypadnìte! - Hej!
Nechte ji!
Moje sestra èeká dítì!
Pojï ke mnì nahoru, zlato.
Sestøièko, ublížil ti, drahoušku?
Pøi pokeru by v domì nemìly být ženy.
- Tak se uklidni. - Pozor.
Strète ho pod sprchu.
- Pozor. - Strète ho pod sprchu, øíkám!
Tak pojïte. Zvedni mu nohy!
Zvedni mu nohy, dìlej.
Tak tam vlez, chlapèe.
No tak.
Vlez si tam. To je ono.
Jaký to je, Stane?
Stanley, prober se! Stanley!
- Mìli bysme mu sundat šaty a... - Co to dìláte?!
Pøi pokeru by v domì nemìly být ženský!
Pojï!
- Hej! - Kde je Steve? Jdeme.
Poèkejte. Pojïte sem. Klid.
Stello.
Zlato?
Stello?
Zlato, kde jsi?
Stello?
Hele, kotì...
Mùžeš spát tady, Stello. Blanche dostane Stevovu postel.
Dnes se nevrátí, jestli ví, co je pro nìj dobré.
Je tam moje holèièka? Chci ji...
Dolù nepùjde a mluvit s tebou taky nebude,
tak jí nevolej!
Stello!
Pøestaò tam hulákat a bìž spát!
- Eunice, chci tady svoji holku! - Sklapni!
- Zavolám na tebe policii. - Stello!
Nemùžeš zbít ženu, a pak ji volat zpátky.
Budete mít dítì.
Doufám, že tì odvezou a postøíkaj jako minule!
- Chci tady svoji holku! - Ty mizero!
Stello!
Nepletla bych se do toho.
Nikdy mì neopouštìj, lásko.
Blanche, vrate se!
Sleèno DuBoisová?
Už je u Potomacu klid?
Sebìhla dolù a vrátila se k nìmu.
- Ovšem. - Jsem vydìšená.
Není se èeho bát. Jsou do sebe blázni.
Škoda, že se to stalo pøed vámi.
- Násilí je tak... - Posaïte se
- a zakuøte si se mnou. - Ale...
nejsem øádnì obleèená.
Na tom ve Ètvrti nezáleží.
Takové krásné støíbrné pouzdro.
Ten nápis jsem vám už ukazoval, ne?
Ano.
Tolik...
Na svìtì je tolik zmatku.
Dìkuji, že jste tak laskavý.
Teï laskavost potøebuji.
Banány!
Stello?
Stello. Moje drahá sestøièko.
Co je s tebou, andílku?
- Odešel? - Stan?
Vrátí se?
- Jel s autem do servisu, proè? - Proè?
Byla jsem napùl šílená, Stello. Jak jsi se sem mohla vèera vrátit?
Prosím tì, Blanche. Když jsem se vrátila, byl jako beránek.
- Vážnì se za sebe moc stydí. - A tím...
- Tím se vše napravilo? - Ne.
Stanley rozbíjí vìci odjakživa.
Když jsme sem pøi naší svatební noci pøišli,
tak mi sundal støevíèek,
pobíhal po bytì a rozbíjel s ním žárovky.
Co že dìlal?
Podpatkem mého støevíce rozbil všechny žárovky.
A ty jsi ho nechala? Neutekla jsi, nekøièela jsi?
Vlastnì mì to docela vzrušilo.
Už jste s Eunice snídaly?
Myslíš, že mám náladu na snídani?
Dìláš, jako by o nic nešlo, Stello.
A copak o nìco jde?
Rádio odnesl do opravny.
Nespadlo na chodník, takže byla rozbitá jen jedna lampa.
A ty tady stojíš a usmíváš se.
Co bych mìla dìlat?
Seber se. Uvìdom si fakta.
A jaká podle tebe jsou?
Podle mì jsi provdaná za šílence.
Mám pro nás obì plán, jak nás odsud dostat.
Pøestaò si myslet, že jsem v nìèem, z èeho chci utéct.
Myslím, že máš na Belle Reve dost vzpomínek na to,
abys tu s tìmi hráèi nemohla žít.
- Moc si domýšlíš. - Nevìøím, že to myslíš vážnì.
- Ne? - Trochu si pøedstavuju, jak to bylo.
Poznala jsi ho v uniformì, dùstojníka, ne tady.
Myslím, že je jedno, kde jsem ho poznala.
Mluvíš o touze, divoké touze.
Jako je koneèná té rachotiny, co drncá skrz Ètvr.
Projíždí jednou ulièkou za druhou.
Tys tou tramvají nìkdy jela?
Pøivezla mì k vám.
Kde nejsem vítána,
a kde se stydím.
Nemyslíš, že tvoje nafoukanost je trochu nevhodná?
- Takový muž... - Øíkám ti, že ho miluju.
Tøesu se o tebe strachy!
- Ahoj, Stanley. - Ahoj.
Mùžu mluvit otevøenì?
Ano, mùžeš. Tak otevøenì, jak jen chceš.
Nezlob se na mì,
je obyèejný.
Ano, to asi je.
Asi?
Snad jsi nezapomnìla na celou naši výchovu, Stello,
když si myslíš, že je v nìm aspoò nìco z džentlmena.
Zlobíš se na mì, že to øíkám, že?
Jen to øekni celé, Blanche.
Je jako zvíøe.
Má zvyky jako zvíøe.
Je na nìm nìco nelidského.
Ubìhla tisíciletí, a pøesto tu je,
Stanley Kowalski, muž z doby kamenné.
Pøináší domù syrové maso z lovu v džungli. A ty,
ty tu na nìj èekáš.
Možná tì uhodí, nebo zavrèí a políbí tì.
Tedy pokud už bylo líbání vynalezené. Jeho "veèer pokeru".
Ta jeho smeèka opic?
Možná máme hodnì daleko k obrazu Božímu.
Ale Stello, sestro moje,
od té doby došlo k pokroku.
Vìci jako umìní, poezie, hudba.
U nìkterých lidí
vyrašily nìžnìjší pocity,
které musíme nechat rùst a chytat se jich,
jako vlajky v tomto temném pochodu k tomu, k èemu se blížíme.
Nesmíš, nesmíš se držet pozadu se zvíøaty.
Stello?
- Èau. - Ahoj.
Už se vrátila Blanche?
Ano, vrátila se.
Ahoj, Blanche.
Vypadáš, jako bys ležel pod autem.
Ten mechanik u Fritze nepozná kolomaz od tøetí mety.
Neházej to po mnì! Eunice!
Ty tupá zrzko, pohraju si s tebou!
Jestli chceš vymejšlet hry, budu hrát!
Pøesnì tak dopad tvùj brácha, ty velká zrzko!
Praštil mì! Zavolám policii!
Pár známých tvé sestry zùstalo ve mìstì.
- Zavolala Eunice policii? - Ne, sedí u sklenièky
- u Ètyø ïáblù. - To je mnohem rozumnìjší.
Blanche nám dìlá nové potahy, zlato.
Je tady?
Šla ke Ètyøem ïáblùm.
Ta mizerná zatracená...
Stello, nemùžu najít svý druhý boty.
Tam jsme uklízely.
Donesu ti je.
Poslední dobou tady nemùžu nic najít.
Stanley!
V jakém jsi se narodil znamení?
- V jakým znamení? - Astrologickém znamení.
Urèitì jsi Skopec.
Skopci jsou energiètí, dynamiètí a libují si v hluku.
Rádi do všeho mlátí.
Stanley se narodil pìt minut po vánoèní pùlnoci.
Kozoroh, kozel!
Hele,
neznáš nìkoho jménem Shaw?
Vždy každý zná nìkoho, kdo se jmenuje Shaw.
Tenhle nìkdo jménem Shaw má pocit, že tì potkal v Auriolu.
Asi si tì musel splíst s nìkým jiným,
protože ta druhá osoba je nìkdo,
koho potkal v hotelu Flamingo.
Asi si mì musel vážnì s nìkým splést.
Hotel Flamingo je místo, ve kterém bych se neodvážila ukázat.
Takže ho znáš?
Vidìla jsem ho a cítila jsem ho.
Tos byla dost blízko, když jsi ho cejtila.
Pach levného parfému je pronikavý.
To, co používáš ty, je drahý?
12 dolarù za unci. Už jsem skoro na dnì.
To je jen rada, kdyby jsi si vzpomnìl na moje narozeniny.
Nejspíš si tì s nìkým splet,
ale do Auriolu jezdí každou chvíli,
takže nebude problém to vyjasnit.
- Sejdeme se u Ètyø ïáblù. - Nezasloužím si pusu?
Ne, pøed tvojí sestrou ne.
Neplaè. S ostatníma holkama to dìlám jen proto, že miluju tebe, kotì.
Neplaè.
Stello.
Poøád se bojíš bouøky?
Co jsi o mnì slyšela?
Co si o mnì lidé povídají?
- Povídají? - Neslyšela jsi
o mnì žádné zlé øeèi?
To ne, Blanche. Ovšemže ne.
Zlato, v Auriolu se mluvilo hodnì.
Lidé toho napovídají, koho to zajímá?
Poslední rok jsem se nechovala moc hezky, co...
Co mi Belle Reve zaèal proklouzávat mezi prsty.
Všichni dìláme vìci...
Nikdy jsem nebyla dost tvrdá nebo sobìstaèná.
Jemní lidé...
Jemní lidé se musí ucházet o pøízeò tìch tvrdých, Stello.
Musíš se tøpytit a záøit.
Nevím, jak dlouho to ještì budu zvládat.
Nestaèí být jemná.
Musíš být jemná a atraktivní.
A já...
Já teï blednu.
Posloucháš mì vùbec?
Nikdy tì neposlouchám, když jsi morbidní.
Ta Cola je pro mì?
- Pro nikoho jiného. - Jsi moje zlatíèko. Je to jen Cola?
- Chceš do ní panáka? - Panák Cole ještì nikdy neublížil.
Udìlám to.
Nesmíš mì obsluhovat.
Ráda tì obsluhuju, Blanche. Pøipadám si víc jako doma.
Musím se pøiznat...
Moc ráda se nechávám obsluhovat.
Blanche.
- Blanche, zlato, co se dìje? - Jsi na mì tak hodná, a já...
- No tak, Blanche. - Vím, že nesnášíš mùj sentiment,
ale vìø mi, cítím víc, než ti øíkám.
Nezùstanu tu dlouho. Slibuju.
- Ale Blanche. - Odejdu. Už brzy odejdu.
Nebudu tady èekat, dokud mì nevyhodí.
- Pøestaò s tìmi nesmysly. - Ano.
Pozor pøi nalévání!
Propána.
Pøímo na moji...
pìknou...
- rùžovou sukni. - Tu máš kapesník.
- Jemnì to vysaj. - Já vím.
Jemnì...
jemnì...
jemnì.
Zùstala tam skvrna?
Ne.
Ne, ani trochu.
Není to štìstí?
Proè jsi tak zajeèela?
Nevím, proè jsem zajeèela.
Mitch...
Mitch pøijde v sedm.
Asi mì náš vztah trochu znervózòuje.
Zatím jsem mu nedala víc než pusu na dobrou noc.
Chci jeho úctu. Muži nestojí o nic, co získají snadno.
Na druhou stranu ztrácejí muži rychle zájem, zvláš když je dívce...
Pøes 30.
Když jsem zmínila manželství, zapomnìli I kde bydlím, takže...
Ještì jsem mu o svém skuteèném vìku neøekla.
Zlato, proè jsi tak citlivá na svùj vìk?
Kvùli ranám osudu, které utrpìla moje ješitnost.
Chci øíct, myslí si,
že jsem strojená.
Chci ho klamat,
jen natolik, aby mì chtìl.
Drahoušku,
...chceš ty jeho?
Chci odpoèívat.
Chci zase klidnì dýchat.
Ano, chci Mitche.
Moc po nìm toužím.
Jen si pøedstav, když se to povede,
budu odsud moci odejít a nebudu nikomu na obtíž.
Blanche, povede se to.
Vážnì?
Ano, zlato, povede.
Jenom už nepij.
Steve! Eunice!
Stello!
Nech mì! Nech mì!
- Polož mì! - Ty jedna!
- Ahoj, zlato! - Pus mì!
Ach, já.
Dále.
Dobrý veèer, madam.
Hleïme.
- Co si pøejete? - Vybírám za Veèerní hvìzdu.
Nevìdìla jsem, že hvìzdy poøádají sbírky.
Ne, to jsou noviny, madam.
Já vím.
Byl to vtip. Špatný.
Dáte... Dáte si sklenièku?
Ne, madam.
Ne, dìkuju. Pøi práci pít nesmím.
Podívám se.
Ne, ne. Nemám tu ani cent.
Nejsem paní domu. Jsem její sestra z Mississippi.
Patøím mezi ty špatné pøíbuzné, o kterých jste slyšel vyprávìt.
To nevadí, madam. Pøijdu jindy.
Poèkejte.
Máte...
- Máte oheò? - Jistì.
- Obèas nefunguje. - Je náladový.
Tak díky.
Dìkuju.
Poèkejte.
Kolik...
Kolik je hodin?
Tri ètvrtì na sedm.
Už tolik?
Nezbožòujete ta dlouhá deštivá odpoledne v New Orleans,
kdy hodina není jen hodina,
ale malý kousek vìènosti, který jsme dostali,
a kdo ví, co s ním udìláme?
Vy...
Nezastihl vás déš?
Ne, madam. Schoval jsem se.
Do obchodu a dal jste si limonádu.
- Èokoládovou? - Ne, madam. Tøešòovou.
- Tøešòovou. - Tøešòovou.
Úplnì se mi sbíhají sliny.
Tak já asi už...
Mladý muži.
Mladý...
mladý...
mladý muži.
Už vám nìkdo øekl, že vypadáte jako mladý princ z Tisíce a jedné noci?
Vážnì, zlatíèko.
Pojï sem.
Pojï ke mnì, poslechni mì.
Chci tì jen jednou políbit,
jemnì
a sladce na tvá ústa.
Teï utíkej, rychle.
Ráda bych si tì tu nechala, ale musím být hodná
a nechávat dìti na pokoji.
Kdopak to pøišel?
Mùj Rosenkavalier.
Nejdøív poklonu.
A teï présentez.
Ahoj, Mitchi.
Obávám se, že se moc nebavíš, Blanche.
- Zkazila jsem ti veèer. - Ne, nezkazila.
Prostì jsem to nezvládla, nic víc.
Snažila jsem se bavit jako ještì nikdy, a naprosto jsem selhala.
Mìla bych dostat 10 bodù za snahu. Snažila jsem se.
Ahoj, Mìsíci.
Hledám Plejády,
sedm sester,
ale dìvèata dnes nevyšla.
Ale ano, vyšla.
Tamhle jsou, Bùh jim žehnej.
Pìknì spolu, jdou domù z partièky bridže.
Smím tì políbit?
Proè se mì pokaždé ptáš?
- Nevím, jestli si to pøeješ. - Proè tolik pochybuješ?
Když jsem tì políbil u jezera...
Zlato, proti tomu polibku jsem nic nemìla. Moc se mi líbil.
Cítila jsem povinnost zabránit ti v té druhé dùvìrnosti.
Ne, že bych ji nesnášela, to ne.
Vlastnì mi zalichotilo, že jsi po mnì toužil.
Ale víš stejnì jako já, že svobodná dívka, na svìtì samotná,
musí ovládat své city,
- jinak bude ztracena. - Ztracena?
Asi jsi zvyklý na dìvèata, která se ztrácejí ráda.
Chci, abys byla pøesnì taková, jaká jsi,
protože jsem za celý svùj život nikoho jako ty nepoznal.
Smìješ se mi?
Ne.
Ne, zlato.
Nesmìju se ti.
Tak pojï, dokonèíme sklenièku pøed spaním.
Celý veèer jsi nervózní a vážný.
Oba jsme byli nervózní a vážní.
A na tìchto pár našich posledních spoleèných okamžikù
chci vytvoøit joie de vivre.
Zapálím svíèku.
To je dobré.
Budeme jako bohémové.
Budeme pøedstírat, že sedíme v kavárnì na levém bøehu Seiny.
- Umíš francouzsky? - Ne, ne, neumím francouzsky.
Tak se posaï. Sundej si sako. Povol si límec.
- Ne, radši si ho nechám. - Ne. Chci, abys mìl pohodlí.
Ne, stydím se za svoje pocení. Košile se na mì lepí.
Pocení je zdravé. Kdyby se lidé nepotili, tak do pìti minut umøou.
To je pìkné sako. Co...
- Co je to za materiál? - Øíkají tomu alpaka.
- Aha, alpaka. - Je to velice lehká alpaka.
- Aha, lehká alpaka. - Ano.
Plátìné sako nenosím ani v létì, protože ho hned propotím.
A nesluší mi.
Statný muž se musí oblékat opatrnì, aby nevypadal nemotornì.
- Vždy nejsi moc tìžký. - Myslíš?
Nejsi køehký.
Máš silnou stavbu kostí a velmi impozantní konstituci.
Dìkuju ti.
K Vánocùm jsem dostal èlenství ve sportovním klubu.
- No ne. - Lepší dárek jsem nikdy nedostal.
Posiluju tam s èinkami a plavu. Hlídám si kondici.
Na zaèátku jsem mìl mìkké bøicho, ale teï už je tvrdé.
Teï je tak tvrdé, že do nìj mùžu dostat ránu a nebolí to.
Praš mì. No tak. Dej mi ránu.
Dìlej.
- Propána. - Vidíš?
Blanche.
Hádej, kolik vážím.
- Tipovala bych tak 80 kg. - Ne, zkus to znovu.
- Ne tolik? - Ne, víc.
- Tak co? - Vážím 94 kg.
Mìøím 1,85 m naboso,
bez bot, a tolik vážím bez šatù.
Pane na nebi, to je fascinující.
Moje hmotnost není moc zajímavé téma hovoru.
A co tvoje?
- Kolik vážím? - Ano.
- Hádej. - Zvednu tì.
Samsone. Do toho, zvedni mì!
- Jsi lehká jako pírko. - Už mì mùžeš pustit.
Pøestaòte mì držet, pane.
Mitchi, jsme na veøejnosti. Musíš se chovat jako džentlmen.
Když to pøeženu, tak mi dej facku.
To nebude nutné. Jsi rozený džentlmen. Jeden z mála.
Nechci, aby sis myslel, že jsem chladná staropanenská uèitelka,
nebo tak nìco. Jenom...
Asi mám staromódní ideály.
Kde jsou dnes Stanley a Stella?
Myslím, že chtìli jít na pùlnoèní program.
Nìkdy bychom si mìli vyrazit spoleènì.
To není dobrý nápad.
Proè ne?
Jsi Stanleyho starý pøítel?
Sloužili jsme spolu ve 241.
- Asi je k tobì dost upøímný. - Jistì.
Mluvil s tebou o mnì?
- Ani ne. - Podle toho, jak to øíkáš,
- mám pocit, že ano. - Moc toho neøíkal.
A z toho co øíkal, jaký má podle tebe na mì názor?
- Proè se na to ptáš? - No...
Nevycházíte spolu?
Co myslíš?
Myslím, že ti nerozumí.
Mírnì øeèeno. Jistì ti øíkal, jak moc mì nenávidí.
Neøekl bych, že tì nenávidí.
Nenávidí mì, proè by mì jinak urážel?
Samozøejmì
existuje nepøátelství...
Možná nìjakým zvláštním zpùsobem...
Když na to pomyslím...
- Blanche. - Ano, zlato?
- Blanche, mùžu se tì na nìco zeptat? - Ano, na co?
Kolik je ti let?
Proè tì to zajímá?
Povídal jsem si o tobì s matkou, a ona se zeptala: "Kolik je Blanche let?"
- Ty jsi si o mnì povídal s matkou? - Ano.
Proè?
Protože jsem jí øíkal, jak jsi milá, a že tì mám rád.
Myslel jsi to upøímnì?
Vždy víš, že ano.
Proè tvoji matku zajímá mùj vìk?
- Moje matka je nemocná, a... - To mì mrzí. Je to vážné?
Už nebude žít dlouho,
možná jen pár mìsícù, a má starost, že jsem se neusadil.
Chce, abych se usadil, než...
Velmi ji miluješ, že?
Budeš osamìlý, až zemøe, že?
Vím, jaké to je.
Být osamìlá?
Kdysi jsem nìkoho milovala.
A tu milovanou osobu jsem ztratila.
Zemøel?
Byl to chlapec.
Teprve chlapec, když jsem byla mladièká dívka.
Když mi bylo 16, uèinila jsem objev:
Lásku.
Všechnu najednou, a pøíliš,
pøíliš úplnì.
Bylo to jako by se náhle posvítilo oslòujícím svìtlem
na nìco, co bylo odjakživa napùl ve stínu.
Svìt se pro mì zcela zmìnil.
Ale mìla jsem smùlu.
Byla jsem bláhová.
Na tom chlapci nìco bylo.
Nervozita, citlivost
a nejistota.
A já to nechápala.
Nechápala jsem, proè tenhle chlapec, který psal poezii,
zøejmì nedokázal dìlat nic jiného.
Pøišel o každou práci.
Pøišel za mnou pro pomoc.
Nevìdìla jsem to.
Nevìdìla jsem nic,
kromì toho, že ho miluji...
nesnesitelnì.
V noci jsem pøedstírala, že spím.
Slyšela jsem jeho pláè.
Plakal.
Plakal jako dítì, když se ztratí.
Nerozumím tom...
Ne.
Ne, já tomu také nerozumìla.
A proto jsem...
Zabila jsem ho.
Tys...
Jednoho veèera
jsme si vyjeli do kasina Moon Lake.
Tanèili jsme na varšavjanku.
Chlapec, kterého jsem si vzala, ode mì uprostøed tance utekl
a vybìhl z kasina.
O pár minut pozdìji...
výstøel.
Vybìhla jsem ven.
Jako všichni.
Všichni bìželi a shromáždili se u té hrùzy na bøehu jezera.
Strèil si do úst revolver
a vystøelil.
Udìlal to proto,
že jsem mu na parketu,
když jsem se neovládla, øekla:
"Jsi slaboch."
"Ztratila jsem k tobì úctu."
"Pohrdám tebou."
A pak...
reflektor, který byl rozsvícen na svìt,
znovu zhasl.
A už nikdy
se od toho okamžiku neobjevilo silnìjší svìtlo než...
Než tahle...
žlutá lucerna.
Nìkoho potøebuješ.
A já taky nìkoho potøebuju.
Mùžeme to být ty a já, Blanche?
Nìkdy...
Bùh èlovìka vyslyší...
tak rychle.
Chceš si se mnou zaèít, chlapeèku? Tak pojï. Dìlejte, puste ho!
Koho chceš zabít? Koukej se probrat.
Nemusíš mì probírat!
No tak, musíme pracovat. Dìlejte.
Musíme tady vydìlat pár babek.
Klidnì si ji vem, ale pospìš si.
Je v mým domì už pìt mìsícù a její èas vypršel.
Ahoj, Stanley.
To je ale kanárek.
Tak dobøe.
Potichu mi øekni, co si myslíš, žes o mojí sestøe zjistil.
Snad víš, že tvoje sestra Blanche není žádná lilie.
Cos slyšel, a od koho?
Mìla bys vìdìt, èím krmí Mitche.
Náš zásobovaè v továrnì projíždí Auriolem už roky.
Ví o ní všechno.
A všechno o ní vìdìj I ostatní v Auriolu.
V Auriolu je známá, jako by byla prezidentka Spojenejch státù,
akorát ji neuznává žádná strana.
Tak se nastìhovala do hotelu Flamingo,
což je podøadnej hotel,
kterej má tu výhodu,
že se nemíchá do soukromejch a spoleèenskejch životù hostù.
Ve Flamingu se odehrávaj nejrùznìjší rejdy.
Ale sleèna Blanche udìlala dojem I na vedení Flaminga.
Vlastnì takovej, že ji požádali,
aby odevzdala klíè od svýho pokoje.
A to se stalo pár tejdnù pøed tím, než se tady objevila.
Zlato, vím, jak tì to naštve.
Ale poslouchej, oblbla tì stejnì jako Mitche.
Samé výmysly. Ani slùvko pravdy.
Kotì, poslouchej. Všechno jsem si ovìøil.
V Auriolu už nemohla hrát svý divadýlko,
protože ji prokoukli.
Po dvou, tøech dnech si musela hledat jinýho.
Zkoušela zase ty samý nesmysly.
Èasem ji znalo celý mìsto,
a nebrali ji jen jako podivína, ale jako cvoka a blázna.
To mì pøivádí ke lži èíslo dvì...
Stello.
Tak kotì...
Nevzala si volno kvùli nervùm. Vyhodili ji
pøed koncem jarního semestru.
Ani ti nechci øíkat, proè to udìlali.
Zapletla se se 17letým klukem.
Jeho táta to zjistil
a stìžoval si u øeditele školy.
Prakticky ji úøednì vyhnali z mìsta.
- Stello! - Ano, Blanche?
Podáš mi ještì osušku na vlasy? Zrovna jsem si je umyla.
Ano, zlato.
- Co se dìje, zlato? - Co by se dìlo?
Máš na tváøi zvláštní pohled.
Asi jsem jen trochu unavená.
Tak si dej koupel, až vylezu.
A kdy to bude, Blanche?
Už za chvilku, ozbroj svou duši trpìlivostí.
O svoji duši starost nemám.
Tak co?
Kolik dáváš do dortu svíèek?
Pøestala jsem u 25.
Èekáš spoleènost?
Pozvali jsme Mitche.
Neèekej, že se tady Mitch dneska ukáže.
Proè?
Mitch je mùj kámoš. Byli jsme spolu u 241. ženijního oddílu.
Dìláme ve stejným podniku, hrajeme spolu kuželky!
Stanley Kowalski, tys mu øekl...
To si piš. Mìl bych to na svìdomí,
kdybych nechal svýho kámoše, a se spálí.
- Skonèil s ní? - Netuším,
- ale aspoò to ví. - Mitch si ji mìl brát!
Tak teï si ji nevezme!
Neskoèí do nádrže s hejnem žralokù.
- A co ona? Co bude dìlat? - Ta má budoucnost nalinkovanou.
Jak to myslíš?
Hej, brouku! Kanárku, vylez z tý koupelny!
Po dlouhé horké koupeli se cítím skvìle.
Cítím se skvìle a klidnì a odpoèatì.
- Vážnì, Blanche? - Ano, osvìžila mì.
Horká koupel a dlouhý studený drink
mi vždy dají úplnì nový pohled na život.
Co se dìje?
Co se stalo?
- Co je? - Nic se nestalo, Blanche.
Lžeš.
Nìco se stalo.
Stanley?
Stanley, povìz nám vtip.
Povìz nám nìjakou historku na zasmání.
Nevím, co se dìje, jsme tak vážní.
Je to proto, že nepøišel mùj milý?
Poprvé za celou mou zkušenost s muži, a že už jich mám spoustu,
mì nìkdo nechal èekat.
Nevím, jak to pøijmout.
Povìz nám nìjakou historku, Stanley.
Nìco, co nám pomùže.
Myslel jsem, že je nemáš ráda, Blanche.
Líbí se mi ty zábavné, ale ty neslušné ne.
Neznám žádný vybraný pro tvùj vkus.
Tak dobøe. Povím ji já.
Ano, povídej, Blanche. Znáš hodnì dobrých historek.
Poèkejte, musím si projít repertoár.
No ano, miluju historky o papoušcích.
Máte je rádi? Tahle je o staré pannì a papouškovi.
Ta stará panna mìla papouška, který neustále klel,
a znal víc vulgárních výrazù než pan Kowalski.
Ten papoušek šel utišit jedinì tak, že se mu na klec...
To asi bude nahoøe.
Ten papoušek šel utišit jedinì tak, že se mu...
Pokraèuj, Blanche.
Ne.
Myslím, že to pana Kowalskiho nepobaví.
Pan Kowalski se teï cpe jako èunì, tak nemá èas myslet na nic jiného.
Tváø a prsty máš nechutnì umaštìné.
Bìž se umýt, a pak mi pomùžeš poklidit.
Poklidím tady jedinì takhle.
Takhle už se mnou nikdy nemluv.
Èunì, Polaèisko, nechutnej, vulgární, umaštìnej.
Takovýhle slova máš ty a tvoje sestra na jazyku
už moc dlouho.
Co si o sobì myslíte, že jste královny?
Huey Long øekl: Každej muž je králem, a tady jsem král já.
Na to nezapomeòte.
Moje místo už je uklizený. Mám uklidit I tvoje?
Stello,
co se stalo, když jsem se koupala?
- Co ti øekl? - Nic. Nic, nic, Blanche.
- Jistì ti øekl nìco o mnì a Mitchovi. - Ne.
Víš, proè Mitch nepøišel, ale nepovíš mi to.
- Ne. - Zavolám mu.
- Nevolej mu! - Ale ano. Zatelefonuju mu.
Blanche, nevolala bych mu.
Nìkdo mi musí øíct nìjaké vysvìtlení.
Doufám, že jsi se sebou spokojený.
V životì se mi nejedlo hùø,
než když jsem se dívala na ni a tu prázdnou židli.
Haló? Chci mluvit s panem Mitchellem, prosím.
Chci nechat èíslo, jestli mùžu.
- Zlato. - Tulane-4947.
A øeknìte, že je to dùležité, prosím.
Zlato, bude to v poøádku, až odejde a až budeš mít dítì.
Všechno mezi náma bude zase v poøádku jako døív.
Vzpomínáš, jaký to bylo?
Koneènì zas budeme moct nechat rozsvícený ty barevný svìtla,
a nebude nás pøi tom poslouchat žádná sestra.
Steve a Eunice.
Pojï dovnitø.
Blanche?
Blanche!
- Ano? - No tak, zlato.
Takové krásné svíèky. Nezapaluj je, Stello.
- Rozhodnì je zapálím. - Ne.
Nech si je na narozeniny dìátka.
Doufám, že v jeho životì budou záøit svíèky.
Doufám, že bude mít oèi jako svíèky,
jako dvì modré svíèky...
Na bílém dortu.
To je ale poezie.
Nemìla jsem mu volat.
Blanche! Od tý páry z koupelny je tam vedro!
Už jsem se omluvila tøikrát!
Horká koupel pomáhá na nervy.
Øíkají tomu hydroterapie.
Ty zdravé Polaèisko bez jediného nervu v tìle.
Vždy ani nemáš tušení, co to úzkost je.
Nejsem žádný Polaèisko!
Lidi z Polska jsou Poláci, ne Polaèiska!
Navíc jsem stoprocentní Amerièan!
Pocházím z nejlepší zemì na svìtì a jsem na to hrdej!
- Neopovažuj se mi øíkat Polaèisko! - To je jistì pro mì!
Jen seï. Já bych si tak jistej nebyl.
- Haló. - Stanley?
- Jo, Macu. - Poslyš, Stanley...
Pus mì, Stello. Co to s tebou je?
- Proè se na mì díváš tak soucitnì? - Koukej už sklapnout!
Ne, máme tady uøvanou ženskou.
Øíkal jsem, že nechci hrát u Rileyho. Minulej tejden jsem tam mìl trable.
Jsem kapitán týmu, ne? Tak nebudeme hrát u Rileyho.
Budeme hrát ve West Side nebo v Gate, tak tam buï.
Sestro Blanche,
mám pro tebe malej dárek k narozeninám.
Snad se ti bude líbit.
- Vždy to je... - Jízdenka zpátky do Auriolu.
Na úterý.
Blanche.
Tos nemusel.
Vzpomeò si, co jsem od ní musel snášet já.
Nemusels být k nìkomu tak osamocenému tak krutý.
- Je to citlivka. - To je. Byla.
Neznals ji jako dìvèe.
Nikdo nebyl citlivìjší a dùvìøivìjší než ona.
Ale lidé jako ty ji zneužívali a musela se zmìnit.
- Teï chceš jít na kuželky? - Správnì.
Nepùjdeš tam. Proè jsi jí to udìlal?
- Nech mì. - Chci vìdìt proè! Povìz mi proè!
Uklidni se!
Hele, kotì, když jsme se seznámili, myslela sis, že jsem obyèejnej.
Mìlas naprostou pravdu. Byl jsem úplnì obyèejnej.
Ukázalas mi fotku baráku se sloupama,
já tì od nich odved, a tys to milovala.
Užívali jsme si pøi svìtlech.
A nebyli jsme spolu šastný, než sem pøišla?
Co? Nebyli jsme šastný? Nebylo to všechno dobrý, dokud se neukázala?
Nafoukaná nána, co mì má za opici?
Stello?
Co ti je?
Zlato, co ti je?
Zlato, ublížil jsem ti?
Kotì, co se dìje?
Odvez mì do nemocnice.
Kdo je tam, prosím?
Já. Já, Mitch.
Mitch.
Okamžik, prosím.
Už jdu. Už jdu.
Ahoj, Mitchi.
Vážnì bych tì nemìla pouštìt dál, po tom, jak jsi se dnes zachoval.
Naprosto nekavalírsky. Ale ahoj, krasavèe.
Jsi tak chladný. A neupravený.
Ani jsi se neoholil.
Ale odpouštím ti, protože tì ráda vidím.
Zastavils tu polku, co mi znìla hlavou.
Znìlo ti nìkdy nìco v hlavì?
Ovšemže ne, tobì nic hrozného v hlavì neuvízne.
- Musí se ten vìtrák toèit? - Ne.
- Nemám rád vìtráky. - Tak ho vypneme, zlato.
Nemám je v lásce.
Nevím, co tu je k pití, nedívala jsem se.
- O Stanovo pití nestojím. - Není Stanovo!
Pár vìcí tady je skuteènì mých.
Co tvoje matka?
- Je jí dobøe? - Proè?
Nìco s tebou je. Ale to je jedno.
Nebudu vyslýchat svìdka, pøedstírám, že jsem si nièeho nevšimla.
Už zase ta hudba.
Jaká hudba?
Ta polka, kterou hráli, když Allan...
Poèkej.
Teï...
ten výstøel.
Po nìm vždy pøestane.
Ano.
Teï už pøestala.
Pøeskoèilo ti?
Pùjdu se podívat, co najdu...
Mimochodem, promiò, že nejsem obleèená. Už jsem tì neèekala.
- Zapomnìls na pozvání? - Už jsem tì nechtìl vidìt.
Poèkej, neslyším tì.
Mluvíš tak málo, že když nìco øíkáš,
nechci, aby mi utekla jediná slabika.
Co jsem to hledala? Ach ano. Alkohol.
Jsem tak rozrušená, že mi vážnì pøeskoèilo.
Tady je nìco.
"Jižní radost".
Co to asi bude?
Sundej tu nohu z postele. Je èistì povleèená.
Vy chlapci si toho ani nevšimnete.
- Odvedla jsem tu hodnì práce, co... - Nemáš už brzy odjet?
Jestlipak se to má s nìèím míchat.
Je to sladké, hroznì sladké. Øekla bych, že je to likér.
Ano, pøesnì tak, likér. Asi ti nezachutná, ale zkus ho.
- Možná ano. - Už jsem ti øíkal,
že jeho pití nechci, a myslím to vážnì.
Øíkal, že celé léto nasáváš jako houba.
Nesnížím se k tomu, abych na to ubohé obviòování...
Na co myslíš?
- Nìco ti vidím na oèích. - Je tady tma.
Tmu mám ráda. Tma mì uklidòuje.
Nikdy jsem tì nevidìl za svìtla. Je to tak.
Nikdy jsem tì nevidìl odpoledne.
- Vždy jsi odpoledne v práci. - V nedìli odpoledne ne!
Chodit ven chceš až po šesté, a to jen nìkam, kde je šero.
Je v tom nìco skrytého, co nechápu.
Chci øíct, že jsem tì ještì poøádnì nevidìl.
- Rozsvítíme svìtlo. - Svìtlo? Proè?
Tohle s tím papírem na nìm.
- Proè jsi to udìlal? - Abych tì vidìl, pìknì a jasnì.
- Snad mì nechceš urážet. - Ne, jen jsem realista.
- Nechci realizmus. Chci magii. - Magii.
Ano, ano, magii.
Snažím se ji dávat lidem. Leccos pøekrucuju, neøíkám pravdu.
Øíkám, co by se mìlo øíkat, a pokud je to høích, a mì stihne trest.
Nerozsvìcej!
Nevadí mi, že jsi starší, než jsem myslel,
ale všechno to ostatní.
To povídání o tvých staromódních ideálech a všechny ty hovadiny,
kterými jsi mì celé léto krmila.
Vìdìl jsem, že ti není 16, ale já hlupák vìøil, že jsi pøímá!
Kdo ti øekl, že nejsem? Mùj milující švagr?
- A tys mu vìøil? - Ne!
Ne, nejdøív jsem mu vynadal do lháøù, a pak jsem si to provìøil.
Volal jsem mezimìsto obchodníkovi v Auriolu.
- Kterému obchodníkovi? - Kiefaberovi.
Obchodník Kiefaber z Auriolu. Znám ho. Pískal na mì.
Odkázala jsem ho do patøièných mezí. Teï lže.
Nebydlela jsi v hotelu Flamingo?
Flamingo? Ne!
Jmenoval se Tarantula.
- Bydlela jsem v hotelu Tarantula Arms. - Tarantula Arms?
Ano, velký pavouk. Tam jsem vodila svoje obìti.
Ano.
Mìla jsem mnoho stykù s cizími muži.
Po Allanovì smrti
byly styky s cizími muži to jediné, co dokázalo naplnit mé prázdné srdce.
Myslím, že to byla jen panika,
která mì hnala od jednoho k druhému, hledala jsem ochranu.
Tady, tam, a pak I na nejpochybnìjších místech.
A nakonec I u 17letého chlapce. Ale nìkdo napsal øediteli:
"Tato žena je pro své místo mravnì nezpùsobilá."
Pravda?
Ano.
Každopádnì nìjak nezpùsobilá.
Tak jsem pøišla jsem. Nemìla jsem kam jinam jít.
Byla jsem vyèerpaná. Víš, co to je?
Moje mládí odneslo tornádo.
Pak jsem poznala tebe.
Øíkal jsi, že nìkoho potøebuješ.
Já také nìkoho potøebovala.
Dìkovala jsem za tebe Bohu.
Zdál jsi se být laskavý.
Prùrva
ve skále svìta, ve které jsem se mohla skrýt.
Ale asi jsem chtìla...
doufala jsem v pøíliš.
Kiefaber,
Harris a Shaw pøivázali k ocasu draka starou konzervu.
Myslel jsem, že jsi pøímá.
Pøímá?
Co to znamená?
Pøímá mùže být èára nebo ulice,
ale lidské srdce?
- Lhala jsi mi, Blanche. - Neøíkej, že jsem ti lhala.
- Lži! Lži! Ze všech stran jen lži! - Zevnitø nikdy.
Ve svém srdci jsem ti nikdy nelhala!
Cože?
Zvenèí.
Kvìtiny. Kvìtiny pro mrtvé.
Ne.
Teï ne.
Žila jsem v domì, kde umírající staøeny vzpomínaly na své mrtvé muže.
Chátrání, a pak rozpad.
Lítost, vzájemné obviòování.
"Kdybys udìlala tohle, nestálo by mì to tamto."
Dìdictví
a další vìci,
jako zakrvácené polštáøe.
Sedávala jsem tady,
a ona sedávala tam.
A smrt byla tak blízko jako ty.
Smrt.
Opakem je touha.
Tak jak se mùžeš divit?
Jak se vùbec mùžeš divit?
Nedaleko od Belle Reve, než jsme o Belle Reve pøišli,
byl tábor, kde cvièili mladé vojáky.
V sobotu veèer se chodívali do mìsta opít.
A cestou zpátky se dopotáceli na mùj trávník a køièeli:
"Blanche."
Co chceš?
Vezmi si mì, Mitchi.
Ne, myslím, že už si tì vzít nechci.
Ne?
Ne. Nejsi dost èistá na to, abych tì mohl pøivést pøed mat...
Tak si bìž!
Vypadni odsud.
Rychle, než zaènu køièet.
Rychle odsud vypadni, než zaènu køièet!
Køièet! Køièet!
Není vám nic, madam?
Co se dìje, madam? Co se dìje, madam?
- Asi je opilá. - Radši zavolejte policii.
Policajt už je tady.
- Co je? Co se stalo? - Nevím.
Tady policie. Otevøete.
Otevøete dveøe.
Tady policie, otevøete.
Co se dìje? Jste zranìná, madam?
Jste v poøádku, madam?
Ano. Odejdìte.
- Bìžte. - Jste zranìná?
- Není vám nic? - Bude to dobré.
V poøádku. Rozpusme to.
Bude to dobré.
Bude to dobré. Bude to dobré.
Ale ne, propána. To je ale nìco.
Co takhle jít si zaplavat, pùlnoèní plavání ve starém lomu?
Tedy pokud je nìkdo støízlivý, aby øídil.
Na huèení v hlavì je to ten nejlepší lék.
Ale musíte skákat jen tam, kde je hloubka.
Když narazíte na skálu, vyplavete až zítra.
Propána. Hrají "Dobrou noc, dámy".
Smím si položit svou unavenou hlavu na tvé rameno?
Je to tak
uklidòující.
Ahoj, Blanche.
- Jak se daøí mojí sestøe? - Je v poøádku.
Co miminko?
To pøijde nejdøív zejtra, tak mi øekli, a si zdøímnu.
Znamená to,
že tu budeme sami?
Jo, jen ty a já, Blanche.
Proè máš na sobì ty nóbl hadry?
Ach ano. Odešli jste, než mi pøišel ten telegram.
Cože, tobì pøišel telegram?
Obdržela jsem telegram od svého dávného ctitele.
- Nìco dobrýho? - Zøejmì ano. Pozvání.
Na co?
Na plavbu na jachtì po Karibiku.
No to je nìco.
Bylo to ohromné pøekvapení, jako blesk z èistého nebe.
Od koho že to bylo?
Od jednoho starého nápadníka.
Od toho, co ti dal tu bílou lišku.
Shep Huntleigh.
Na vysoké mi dal špendlík svého spolku.
Už jsem ho dlouho nevidìla, ale najednou mì
pozval na plavbu po Karibiku. Problém je se šaty.
Vrhla jsem se ke kufru, abych našla nìco vhodného do tropù.
A našla jsi parádní diamantovou tiáru.
Tahle stará památka? To jsou jen šatony.
Já myslel, že diamanty od Tiffanyho.
Každopádnì se budu bavit ve velkém stylu.
Aspoò vidíš, Blanche, že nikdy nevíš, co tì èeká.
Už jsem se bála, že mì štìstí opouští.
A vtom se objevil tenhle milionáø z Miami.
Není z Miami. Je z Dallasu.
Aspoò že je odnìkud.
Zatáhni závìsy, než budeš pokraèovat ve svlékání.
Ne, víc se zatím svlíkat nebudu.
Blanche, nevidìlas otvírák?
Míval jsem bratrance, kterej otvíral flašky od piva zubama.
A nic jinýho neumìl. Byl to prostì jen lidskej otvírák.
Pak si jednou pøi svatbì vylomil pøední zuby.
Pak se za sebe tak stydìl,
že kdykoliv pøišla návštìva, utíkal z domu.
Déš z nebes.
Co øíkáš, Blanche? Nezakopeme váleènou sekyru a nenapijeme se?
Ne. Ne, dìkuju.
- Proè nechceš? - Co tady dìláš?
Poèkej chvilku. Chci ti nìco ukázat.
Tohle vytahuju pøi zvláštních pøíležitostech:
Hedvábný pyžamo z mý svatební noci.
Až mi zavolaj a øeknou: "Máte syna,"
tak si ho servu a budu s ním mávat jako s vlajkou!
Asi se oba mùžeme trochu rozšoupnout.
Tebe èeká naftovej milionáø a mì èeká dítì.
Když si pøedstavím, jak skvìlé bude mít zase soukromí,
chce se mi plakat radostí.
Ten milionáø ti nepoleze do soukromí?
Nebude to, jak si myslíš.
Je to džentlmen. Váží si mì.
Stojí o mou spoleènost.
Bohatí lidé si obèas pøipadají osamìlí.
Vzdìlaná žena s vychováním a inteligencí
mùže jeho život nesmírnì obohatit. To mohu nabídnout.
A èas mì o to nepøipraví.
Tìlesná krása je pomíjivá, pøechodná vìc.
Ale krása mysli, bohatost ducha, nìžnost srdce -
to všechno mám - nemizí, ale s lety rostou.
Zvláštní, že jsem považována za chudou,
když mám srdce plné všech tìch pokladù.
Považuji se za velice, velice bohatou.
Ale byla jsem pošetilá, házela jsem perly...
Sviním, co?
Ano. Sviním.
A nemyslím jen tebe, ale I pana Mitchella. Veèer pøišel.
Opovážil se sem pøijít v pracovním, aby opakoval tvoje pomluvy.
Dala jsem mu padáka.
Ale pak se vrátil. Vrátil se s krabicí rùži a žadonil o odpuštìní.
Úpìnlivì mì prosil o odpuštìní.
Ale nìkteré vìci jsou neodpustitelné.
Úmyslná krutost je neodpustitelná!
Je to podle mì jediná neodpustitelná vìc,
a také jediná, které jsem se nikdy,
nikdy nedopustila.
Tak jsem mu øekla: "Dìkuji."
"Bláhovì jsem si myslela, že bychom si na sebe zvykli."
"Náš zpùsob života je pøíliš odlišný, naše zázemí nesluèitelná."
"Takže sbohem, mùj pøíteli, a rozejdìme se v dobrém."
A to bylo pøedtím, nebo až potom, co pøišel ten telegram?
Telegram? Jaký telegram?
- Ten telegram vlastnì... - Vlastnì
žádnej telegram nepøišel.
A není ani žádnej milionáø.
A Mitch sem nepøišel s rùžema, protože vím, kde je.
Není nic, kromì pøedstavivosti a lží a podvodù a trikù.
A podívej se na sebe.
Podívej se na sebe, obnošený šaty z Mardi Gras.
Pùjèený za 50 centù od nìjakýho hadrníka a s bláznivou korunou.
Co si myslíš, že jsi za královnu?
Od zaèátku si na tebe dávám bacha,
a ani na chvilku jsi mì neobalamutila.
Pøijdeš si sem a prášíš tady pudrem a støíkáš parfém
a strkáš na žárovku lampión.
A ejhle, stal se tady z toho Egypt,
a ty jsi královna Nilu sedící na trùnu
a ožírající se mým chlastem. A víš co já?
Slyšíš mì?
Kvìtiny.
Ne.
Teï ne.
- Spojovatelka. - Co se stalo s mezimìstem?
To je jedno. Dejte mi Western Union.
Western Union? Slyšíte mì? Pište si:
"Zoufalá, zoufalá situace."
"Lapena v pasti. Pomozte mi. Lapena v pasti."
Haló? Operátorka. Teï vás mùžu spojit s Western Union.
Western Union.
Haló? Western Union.
Tady Western Union.
Haló.
- Nechalas vyvìšenej telefon. - Tady Western Union.
Nech mì...
Nech mì projít.
Chceš kolem mì projít? Tak bìž.
Postav se tamhle.
Máš na prùchod spoustu místa.
Musím se dostat ven. Nìjak.
Myslíš, že ti budu pøekážet?
Možná by se mi líbilo ti pøekážet.
Ustup. Nepøibližuj se ke mnì už ani o krok, nebo...
- Nebo co? - Stane se nìco strašného. Vážnì!
Co to zas pøedvádíš?
Varuju tì. Stùj. Jsem v nebezpeèí!
Proè jsi to udìlala?
Abych ti ten støep mohla vrazit do oblièeje.
- Urèitì bys to udìlala. - Udìlala. Udìlám, jestli...
Stojíš o malou rvaèku, co?
Dobøe, tak si dáme rvaèku.
Ty tygøice, pus tu flašku. Pus ji!
Jedna mi chybí do postupky!
Anglicky, fousáèi.
- Nadávám na tvoji kliku. - Víš, o èem je klika?
Klika je o víøe, že máš kliku.
Tøeba v Salernu. Vìøil jsem, že mám kliku. Ètyøi z pìti
to nepøežili, ale já jo.
Beru to jako pravidlo: Abyste si udrželi místo vepøedu,
musíte vìøit svý klice.
- Ty... Ty... Ty chvástale! - Co to s tebou je?
Odjakživa øíkám, že muži jsou necitové, ale tohle pøedèí všechno.
- Sedíte tady jako èuòata. - Co to do ní vjelo?
Dìlej, rozdávej.
- Blanche? - Koupe se.
Co miminko?
Spí jako andílek. Pøinesla jsem ti pár hroznù.
- Jak je jí? - Nechce nic jíst.
Poøád jí øíkám, že jsme jí zaøídili odpoèinek na venkovì.
Má to v hlavì pøeházené a mluví o plavbì na ostrovy
- se Shepem Huntleighem, starým... - Stello?
- Ano? - Kdyby mezitím nìkdo volal,
zapiš èíslo a øekni, že hned zavolám zpìt.
- Ano, Blanche. - A Stello!
To žluté hedvábí, buklé, podívej se, jestli je zmuchlané.
Jestli nebude moc, vezmu si ho. A na klopu
chci ten støíbrnotyrkysový špendlík ve tvaru moøského koníka.
Najdeš ho v té krabièce ve tvaru srdce, ke mám doplòky.
A Stello, zkus v té krabici najít...
pár umìlých fialek. Dám si je na klopu k tomu koníkovi.
Nevím, jestli jsem jednala správnì.
Cos mohla dìlat jiného?
Nedokázala jsem jí uvìøit a žít dál se Stanleym.
Nikdy tomu nesmíš vìøit. Musíš pokraèovat, zlato.
A se stane cokoliv, musíme všichni pokraèovat.
- Stello? - Ano, Blanche?
- Je vzduch èistý? - Ano, zlato.
Zatáhni závìsy, než vyjdu ven.
Øekni jí, že jí to sluší.
Jsou zatažené, zlato.
Právì jsem si umyla vlasy.
- Vážnì? - Nevím, jestli jsem všechno opláchla.
- Takové jemné vlasy. - V tom je ten problém.
- Volal mi? - Kdo?
- Shep Huntleigh. - Ne, zlato, zatím ne.
- Zvláštní. - Dìlej, Mitchi.
Mitch?
Co se tady stalo?
Chci vysvìtlení, co se tady stalo!
- Ticho, prosím, Blanche. - Zlato...
Proè na mì takhle zíráte?
Je na mnì nìco v nepoøádku?
Vypadáš nádhernì, Blanche. Že ano?
- Prý jedeš na výlet. - Ano.
Ano. Blanche pojede na dovolenou.
Jsem zelená závistí.
Pomozte mi. Pomozte mi s oblékáním.
- Tohle jsi chtìla? - Ano, to staèí.
Už se chci odsud dostat. Je to tu jako past.
- Krásná levandulová barva. - To je šeøíková.
Obì se mýlíte. Je to dellarobbiovská modø.
Jsou ty hrozny omyté?
- Omyté, øíkám. Jsou omyté? - Z francouzského trhu.
To neznamená, že jsou omyté.
Zvony katedrály. To je jediná...
èistá vìc ve Ètvrti.
Už pùjdu. Jsem pøipravená.
Poèkej, Blanche!
Musíme procházet kolem tìch mužù?
Poèkej tady, až dohrají.
Ano, zlato, posaï se.
A poèkají venku.
Mùžete na chvilku poèkat venku? Hned tam budou.
Nìkdo pøišel za Blanche.
Takže je to pro mì.
Je to ten pán z Dallasu, na kterého èekám?
Ano.
Ano, zlato, myslím, že ano.
Ještì nejsem pøipravená.
Øekni mu, a poèká venku.
Máš všechno sbaleno?
Stanley.
Za chvilku pøijde.
- Èekají pøed domem. - "Èekají"?
Kdo tam èeká?
Je s ním nìjaká paní.
Vùbec netuším, kdo by to mohl být.
Jak je obleèená?
Má jenom jednoduché obleèení.
Možná je...
Pùjdeme už, Blanche?
- Musíme projít tou místností? - Pùjdu s tebou.
- Jak vypadám? - Rozkošnì.
Rozkošnì.
Prosím nevstávejte. Jen procházím.
Vy,
nejste ten pán,
kterého jsem èekala.
Tenhle muž není Shep Huntleigh!
Nìco sis zapomnìla, Blanche?
Ano. Ano, nìco jsem si zapomnìla.
Co s ní udìlají?
A jí neublíží.
- Co s ní udìlají? - Zlato...
Dobrý den, Blanche.
Øíkala, že si nìco zapomnìla.
To nevadí.
Co sis zapomnìla, Blanche?
- To je jedno. Najdeme to pozdìji. - Pošleme ti to spolu s kufrem.
Vás neznám.
- Nechte mì na pokoji, prosím! - Ale Blanche...
Nechalas tady jen rozsypanej pudr a lahvièky od voòavek.
Ledaže by sis chtìla vzít ten lampión. Chceš ten lampión?
Za to mùžeš ty.
- No tak, pøestaòte. - Pøestaòte s tím!
Mùže za to on, vím to...
Asi se zcvoknul.
Na co èumíte?
Nikdy jsem se jí nedotk.
Ty nehty se budou muset ostøíhat. Kazajku, pane doktore?
Jen kdyby to bylo nutné.
Sleèno DuBoisová.
Prosím...
Nebude to nutné.
Øeknìte jí,
a mì pustí.
Ano. Puste ji.
A jste kdokoliv,
odjakživa jsem se spoléhala na laskavost
cizích lidí.
- Blanche. - No tak, zlato.
Nesahej na mì. Už na mì nikdy nesahej.
Stello!
Pojï sem, Stello.
Ne, nepùjdu. Už se tam nevrátím. Teï už ne.
Nikdy se tam nevrátím. Nikdy.
Stello!
Titulky: SDI Media Group